jäädvustus ajakirjast... |
jäädvustus ajakirjast... |
jäädvustus ajakirjast..... |
Kadri joonistas ka minust kunagi portree, mida kasutasin ühe oma raamatu tagakaanel. Olen tema imelisi joonistusi fännanud aastaid ning tuli tahtmine temast kirjutada, sest Kadri lugu on nii müstiliselt põnev. Aitäh, et tegid minuga imelist koostööd, kallis Kadri!
Nüüd ka veebis loetav ja lugeda saate SIIT!
![]() |
mina, kui ma veel rastamari olin :) autor: Kadri Kask |
Tema fb lehelt saad uurida hinnakirja ja soovi korral lasta ka endast või mõnest tuttavast portree joonistada. Jõulud on tulemas, mõnus jõulukingituseks kinkida.
Ka siit saate artiklit lugeda: (aga see on mustand)
Kadri
Kask- sündinud kunstnik?
- 1. Kadri, Te joonistate väga hästi. Kas olete kunsti õppinud või on see anne Teis peitunud juba sellest ajast kui ennast mäletama hakkasite?
Kõigepealt
ma tänan Teid ilusate sõnade eest! Muidugi on mul väga hea meel,
kui inimestele meeldivad mu tegemised. Panen joonistustesse palju oma
energiat ja armastust.
Ma
ei ole kunsti õppinud. Olen õppinud juuksuriks ja juuksurikoolis
oli ka kunstitund, kus õpetati veidi varjutamist ja hajutamist.
Tavakoolis ei jäänud ma kunstiõpetajatele eriti millegagi silma.
- 2. Olete pärit Mulgimaalt paljulapselisest perest. Kas Te olete ainus oma perest, kes joonistab?
Olen
pärit neljalapselisest perest. Ema on meil alati lasknud olla need,
kes oleme. Ta pole kunagi surunud ega pealesundinud suundi, mida me
elus õppima või millega tegelema peaksime. Pigem on ta olnud
selline suunaja, kes aitas üles leida, mis igaühele meist kõige
hingelähedasem ja sobilikum oleks. Mu ema on muusikaõpetaja ja tema
suunamisel oleme kõik, neli tütart, muusikakoolis klaverit õppinud.
Õed käisid seitse aastat, mina vähem, kuna viiendas klassis
hakkasin rohkem ratsutamise vastu huvi tundma. Kool, muusikakool ja
hobused ei mahtunud kõik korraga minu päevaplaani. Pidin millestki
loobuma. Teised mu õed tegelevad käsitööga, aga nad ei joonista.
Üks on super koogimeister, teine tegeleb kingituste ja pidude
dekoreerimisega ning kolmas armastab näputööd ja tal on hea silm
värvide sobitamisele.
- 3. Olete illustreerinud raamatuid ja kas ka ajakirju? Räägiksite sellest lähemalt?
Illustratsioonid
on sisult teistsugused joonistused, kui minu tavapärased tööd.
Igapäevaselt joonistan fotode järgi, püüdes võimalikult tõetruud
pilti tabada, ja ise nimetaksin oma tavatöid realistlikeks
söejoonistusteks. Ühe raamatu esikaane tarbeks olen joonistanud
raamatu autori portree ja teine mu joonistus läks teose tagakaanele.
Ühe ajakirja toimetaja tellimusel olen joonistanud päris suure ja
töömahuka pildi tema artikli tarbeks.
- 4. Mis või kes teid inspireerib?
Elan
maakohas, kus inspiratsiooniallikad ei lõpe iialgi otsa! Armastan
palju oma väikeste poegadega looduses jalutada. Inspireerivad
mõlemad – nii loodus kui pojad.
Tänapäeval
on internetis palju realistliku kunstiga tegelejaid, hoian neist
mõnedel silma peal. Jälgin ka instagramis paljusid kunstnikke ja
eks igaüks neist ole mulle mingil määral inspireerijaks oma
teostega.
- 5. Kui palju aega võtab ühe keskmise mustvalge portree valmimine? Kas joonistate päeval või olete ööinimene?
A3
formaadis pildi valmimiseks kulub mul umbes neli päeva, juhul, kui
joonistusel on üks inimene. Ajakulu oleneb kõige enam sellest, kui
palju on pildil pisikesi peeneid detaile ja kui palju on inimesi
joonistusel. Iga silm, suu, nina, käed, ehted, mustrid - kõik see
võtab oma aja, varjud ja hajutamine ka.
Armastan
pigem hommikul joonistada, siis on silm selgem ja pea värske. Õhtul
olen ise väsinum ja ka lastega on rohkem toimetamisi.
- 6. Kas olete ka näitustel oma töödega osalenud? On tulemas?
Ei
ole näitustel osalenud ja pole ka tulemas, aga olen ühel võistlusel
osalenud. Seal läks mul väga hästi ja sain peaauhinna osaliseks.
- 7. Kunstnikke on palju, osad võimendavad oma töid üle, osad ei joonista nii tõetruid pilte, aga teie joonistused on üks ühele. Kus peitub selle ande võti?
Ma
ei tea, kus on selle võti, aga tean, et praegusesse arengupunkti
olen jõudnud tänu sellele, et olen kulutanud palju tunde
harjutamisele. Mida rohkem ma joonistan ja uurin joonistatavat, seda
rohkem panen ma tähele pisidetaile. Mõni aeg tagasi ma ei näinud,
et varjud on erineva tugevusega, nüüd ma juba märkan seda. Ma ei
pannud ka tähele, et silmade peegeldusel on kuju, nüüd ma näen
seda. Ja algul kasutasin ma teistsuguseid töövahendeid kui praegu.
Kõik see joonistamine ongi olnud katsetamise asi - milline pliiats
ja milline kustukumm mulle kõige paremini sobib jne.
- 8. Olete kahe poja ema, üks on alles väike. Kas vanemal pojal on avaldunud ka juba kunstianne?
Mul
on jah kaks imearmast poega. Suurem on 5-aastane ja sai just selgeks
raudtee joonistamise Nüüd on meil koduseinad täis kleebitud
raudteede pilte ja laps ise on väga uhke nende üle. Natuke naljakas
on vaadata neid lõputuid teid igal pildil, aga samas väga tore.
- 9. Millega tegelete lisaks laste kasvatamisele ja joonistamisele?
Lisaks
laste kasvatamisele ja joonistamisele meeldib mulle värskes õhus
viibida ja sporti teha. Käin jooksmas, rattaga sõitmas, teen joogat
ja eks lastega tegelemine on ka paras sport. Praegusel eluhetkel saan
rohkem värskes õhus jalutada, kui et aktiivsemalt sporti
harrastada, sest pisem poeg on veel vankris. Armastan väga loodust.
Elan Lõuna-Eestis, Läti piiri lähedal ja meile siin jagub looduse
ilu kuhjaga.
- 10. Kui palju paberit kulub teil ühe portree joonistamiseks? Kas joonistate otse või sünnib eelnevalt palju visandeid?
Ühe
portree jaoks ma kasutan ühte A4 paberit, millele prindin
joonistatava foto ja siis vastava formaadiga paber, kui suurt
joonistust on soovitud: A4, A3 või A2. Suuremaid formaate ma pole
teinud. „Sodipaberiks“ (kuhu saan üleliigse söepuru pühkida
jms) kulub veel üks A4 paber, kokku seega kolm paberit. Joonistan
otse, visandeid ei tee.
- 11. Millal avastasite, et oskate joonistada ja millal jõudsite teostuseni?
Kui
ma oma esimese lapse ootele jäin, teadsin, et minu elu peamiseks
eesmärgiks saab nüüd oma pojast tubli ja toreda noormehe
kasvatamine. See oli õnnis teadmine, seda enam, et päris õiget,
hingetoitvat eriala või tööd polnud ma enda jaoks tolleks ajaks
veel üles leidnud.
Veidi
aega enne rõõmustavat beebiuudist nägin üht huvitavat unenägu.
Ekslesin tühjadel tänavatel, olin segaduses, ei teadnud kuhu minna
ja mind ajas keegi taga. Vaatasin kaugele ette ja nägin väikese
poisi varju, kes näitas sõrmega mulle suunda, kuhu joosta ja nii
igal tänaval.
Vanema
poja sirgudes hakkasin lihtsalt oma lõbuks, ajaviiteks, joonistama
ja peagi tundsid ka sõbrad-tuttavad mu joonistuste vastu huvi. See
oli mulle kinnitus, et teen õiget asja ja mu töö tulemus pakub
rõõmu ka teistele. Sain seeläbi ka seletuse oma unenäole: mu
väike poeg Simon oligi minu teejuht seal unenäos. Tema ilmaletulek
tõigi joonistamise minuni ja see ongi see, mida ma armastan, mida
tehes aeg justkui lendaks. Joonistades kaotan ajataju täielikult,
naudin ise väga seda tegevust ja saan oma töö tulemustega
rõõmustada nii ennast kui ka teisi. Minu järeldus: elus juhtuvad
kõik asjad põhjusega ja igal asjal on mõte, nii heal kui ka
halval.
- 12. Kas teil on mõni asi mis hingel kripeldab ja mida pole saanud välja öelda aga tahaksite?
Tahaksin
lihtsalt, et inimesed mõistaksid - joonistamine on väga aeganõudev
tegevus. Kui ma joonistaksin vaid piirjooned või visandi, siis
saaksin tõesti ruttu tehtud. Kuna ma aga joonistan ka kõik varjud
ja detailid välja, siis võtab pildi valmimine päris palju aega.
- 13. Kolm kõige imelisemat hetke teie elus?
Minu
esimese poja sünd, minu teise poja sünd ja oma ande ülesleidmine.
Viimane tõi rahu minu hinge. Varem ekslesin teadmatuses: ma ei
saanud aru, milline on see just „minu tee“ja kas ma kunagi üldse
leian selle „oma tee“.
Igal
asjal siin elus on oma aeg ja tihti oleme liiga kärsitud, nii ka
mina. Tahaks ju kõike nüüd ja kohe! Tõenäoliselt ongi vahel
tarvis elus mõttepausi, et leida see, mis su hinge tegelikult
puudutab ja toidab. Selles meeletus tänapäeva virrvarris on raske
ennast ja oma teed üles leida. Võtame aega….
Margit Peterson
********************************
Eile avaldati ajalehes Vaba Eestimaa Ajaleht minu poolt kirja pandud persoonilugu Hillar Kohvist, mida saad lugeda SIIT. Aga panen selle kenasti ka oma blogisse üles.
![]() |
foto: erakogu |
Hillar Kohv- kes ta on?
- Väidetavalt on ajakirjanik see kes on õppinud ajakirjandust. Vastava paberi mitteomaja on kolumnist või lihtsalt sõnaseadja. Nimetate ennast vabakutseliseks ajakirjanikuks. Kas teil on ajakirjanduslik haridus? Kui jah siis kus te selle omandasite?
Rahvasuu
nimetab ajakirjanikuks seda inimest, kes ajakirjanduses kirjutab.
Tegelikult olen ma kirjasaatja ning alustasin kirjade saatmisega juba
siis, kui olin 16- 17. aastane ning alguses sai saadetud kirju Pärnu
Kommunistile. Esimene saadetud kiri rääkis libedast teest ning
peale kriitika avaldamist ajalehes tehti asi ka korda. Vanasti oli
ikka nii, et kui ajalehes kriitikat tegid, siis tehti asi korda kohe.
Mis haridusse puutub, siis lõpetasin Õhtukeskkoolis 11. klassi
kaugõppe teel.
- Töötate kaasautorina paljudes eriväljaannetes. Millal ja kus avastasite endas huvi ajakirjanduse vastu? Kas töö kaasautorina on ise kätte tulnud või olete pidanud selleks palju vaeva nägema, et teie artikkel mõnes ajalehes või ajakirjas ilmuks?
Kui
juba esimesed kirjad ajalehes avaldati ja probleemid lahenduse
leidsid, siis tekkis huvi ja tahe edasi kirjatööga tegelema hakata.
Ise kätte ei tule midagi, ikka on vaja oma kirjatükke pakkuda
erinevatele väljaannetele. Umbes 10- 15. aastat tagasi oli meil ikka
korralik ja normaalne ajakirjandus ja meedia, siis avaldati kirju
pidevalt. Praegusel ajal on olukord vägagi muutunud, sest ainult
teatud väljaanded avaldavad minu kirju. Õnneks on tänapäeval
Facebook ja Youtube, kus saab sõna võtta just nii, nagu tahad
- Miks te seda tööd teete? Kas loodate maailma paremaks muuta läbi artiklite või põete kirjutamiskirge?
Minu
peamine huviala ongi kirjasaatja olla ning iga päev otsin erinevaid
võimalusi, kus sõna saada. Minus on nii kirjutamiskirge kui ka
soovi maailm paremaks muuta. Kui probleemid ikka rahva ette tuua,
siis peaks sellest olema mõtlemisainet ning kes teab- ehk maailm
muutubki paremaks. Sageli jäävad probleemid lahendamata just
ükskõiksuse taha pidama ning kurb on see, et inimesed hakkavad
sageli lahendamata probleeme normaalseks pidama. Arvatakse, et kui
nii need asjad on, et ju siis nii ongi õige. Valet asja ei saa
kunagi õigeks pidada ja minu põhimõte on alati selline, et asju
tuleb senikaua ajada, kuni need korda saavad.
- Olete figureerinud ka telemaastikul ning laulnud duetti näiteks ühe tuntud laulja Ergoga. Ergo mainis, et Hillar Kohv lauljana on lihvimata teemant. Kas muusikal ja laulmisel on teie elus suur roll? On see teil geenides või tunnete lihtsalt erinevate asjade vastu huvi? Kas mõni teie lugu on ka plaadile salvestatud?
Antud
küsimusele vastamist alustaksin sellest, et mul on olnud oma
kirjarubriigid kunagi ka Nelli Teatajas ja hingusele läinud
Kulleris. Nelli Teatajas toimetas minu kirjarubriiki humorist Mart
Juur ja Kulleris praegune Õhtulehe peatoimetaja asetäitja Jaan
Väljaots. Kindlasti paljud teavad sedagi, et mind on parodeeritud ka
kunagises Wigla Shows Jan Uuspõllu kehastuses ning sinna sattusin
just Nelli Teataja rubriigi tõttu, sest Mart Juur ja Andrus Kivirähk
kirjutasid selle stsenaariumit. Samuti on minu kirjarubriigid olnud
ka erinevates raadiojaamades, nagu Tartu raadio (Onu Bella alias Igor
Maasiku juhitud Faasinihe saates ning hiljem mõnda aega ka tema
juhitud Põlva raadio Marta saates), Kuku raadio saates Rohke
Debelaki alias Gaute Kivistiku juhtimisel, Pärnu Päikeseraadios
soovisaates, mida juhtis Margus Turu ning Raadio 2 saates "HAI",
mida juhtisid Siim Susi- Naelapää ja Rednar Annus. Sel ajal, kui
minu kirjad ilmusid praktiliselt kõikides ajalehtedes ja ajakirjades
ning mind parodeeriti Wigla Shows, siis võeti minuga kohe kontakti,
et minu tuntust ära kasutada ja selle vastu polnud ega pole mul ka
siiani midagi. Nii näiteks käisid mul külas Onu Bella ja Gaute
Kivistik ning tellisid, et hakkan neile kirjutama raadiosaatesse.
Kuna Tartu raadiot ma Pärnumaal ei kuulnud, siis salvestas Igor
Maasik minu rubriigid raadiosaatest ning saatis Eesti Postiga need
mulle koju. Minust esimene intervjuu ilmus aga kunagises ajalehes
Liivimaa Kuller ning selle tegid Jaan Väljaots ja tema tollane naine
Epp. Mis puutub showna laulmisse, siis minuga võttis ühendust
Facebookis Ergo Korp, kes tegi ettepaneku laulda "Aiamaja"
laulu, mille ta ise kirjutas. Saatis loo mulle kuulamiseks ja
õppimiseks ning kuna leidsin, et saan hakkama, siis olin nõus ja
Pärnus selle laulu ka linti tegime. Olgu siinkohal mainitud ära
seegi, et 2018 kevadel annab Ergo Korp välja uue plaadi ning Aiamaja
laul on ka plaadil olemas. Teisena võttis minuga ühendust DJ Heiki
Hainsalu, sest tutvusime Marek Veltmanni juhitud Playsoundi raadio
soovisaate vahendusel ning Heiki Hainsalu tegi mulle ettepaneku
laulda temaga. Jällegi oli nii, et Heiki Hainsalu saatis mulle laulu
õppimiseks ning see oli Diskori valss.Salvestasime selle kevadel
Tori Sotsiaalmajas, sest mujal kohta polnud. Peagi saatis Heiki
Hainsalu mulle Suvi kuum laulu ning ka sellega sain hakkama ja taas
salvestasime selle Tori Sotsiaalmajas ning võtted tegime Tori Põrgus
ja võtteid tehti ka mujal. Kuna 15. detsembril ilmub DJ Heiki
lauludega plaat, siis selle peal on ka need kaks nimetatud laulu.
Plaadi lubas DJ Heiki mulle saata Eesti Postiga koju. Vahepeal pakkus
DJ Heiki mulle veel ühte laulu, aga kuna leidsin, et see mul välja
ei tule, siis loobusin sellest. Ühe laulu puhul oli veel selline
lugu, et saatsin mõne filmitud klipi endast, et nad said panna need
laulu "Elu Farmis" videosse. Arvatavasti teen veel
edaspidigi mõne laulu nii Ergo Korpiga kui ka DJ Heiki Hainsaluga.
Lauljaks ennast ei pea, aga showd võib ju teha.
- Väidetavalt te ka luuletate. Kas olete mõned laulusõnad ise kirjutanud?
Luuletama
hakkasin kunagi vaid sel põhjusel, et mul olid raadiotes oma
kirjarubriigid ning sinna sooviti luuletusi. Laulusõnu ma ei
kirjuta, sest sellist annet mul pole.
- Mäletan müüti, et Viinahaua Hillar on väljamõeldis. Kas Hillar Kohv Viinahaualt on päriselt olemas? Kas Viinahaua on ka päriselt olemas?
Kui
ma kirjasaatjaks hakkasin, siis kirjutasin alati artikli lõppu, et
Hillar Kohv Viinahaualt. Kunagi oli Viinahaua küla olemas, aga juba
ammu muudeti nimi Rätsepa külaks ning Viinahaua nime kannab vaid
bussipeatus minu maja taga. Viinahaua nimi on tulnud sellest, et
vanal ajal veeti hobustega viinavaate üle jõe jää lodjateed
mööda, aga üks viinavaat oli kukkunud jääst läbi ning kuna jõgi
on selles kohas sügav kui haud ning viinavaat kukkus hauda, siis
saigi kohanimeks Viinahaua.
- Kandideerisite sügisel KOV-i valmistel üksikkandidaadina ja saite päris palju hääli. Rääkiga põgusalt sellest. Kas olete endiselt seda meelt, et peakiste KOV-i ridadesse kuuluma? Miks? Kas kavatsete ka järgmisel korral KOVI-i valmistel kandideerida?
KOV-
il kandideerimine oli lihtsalt soov näha ja teada saada, et kui
palju ma hääli saan. Kuna häältesumma oli suur- 46, siis plaanin
sõna sekka öelda ja asju lahendama hakata ning seda nii Tori
vallas, Pärnus kui mujal, sest olen Facebooki kaudu saanud
tuttavateks paljude poliitikutega, kelledega on võimalik asju ajada.
Minu soov ega eesmärk pole olla võimul, vaid püüda asju
lahendada, sest rahvas pidevalt pöördub probleemidega minu poole.
Juba nüüd sain kaasa aidata sellele, et Tori kaupluse juurdeehitus
sai teoks, sest mul pole kombeks esitada palveid, vaid põrutada
rusikat ja see viimane ka tihtipeale aitab. Kas ma ka edaspidi
kandideerin? See sõltub juba soovist ja viitsimisest. Ehk peaks
vahelduseks riigikokku kandideerima, et näha, kas ka sinna
kandideerides mõne hääle saan.
- Teie perekonnaseis?
Vallaline.
- Kogu Eesti rahvas teab, et olete lauljatar Anne Veski paadunud fänn. Kui kaua te teda fännate ja mis on lauljatarist nii erilist, et just tema on võitnud teie aastatepikkuse soosingu?
Ei
oska öelda muud, kui seda, et Anne Veski on lihtsalt erilisem laulja
kui teised ning tänaseks on ta saavutanud ka palju. Fännan Anne
Veskit juba ajast, mil ta laulma hakkas. Tänaseks oleme tuttavad
ning suhtleme "sina" vormis. Tean tema kodust aadressi,
mille kunagi ütles mulle ta abikaasa Benno Beltšikov, kui kunagi
küsisin, et millisel aadressil Anne Veskile jõulukaart saata? Anne
Veski koduse telefoninumbri ütles kunagi telesaates eetrisse Kerli
Veski, kui ta tema alles laulmisega tegeles ning mobiiltelefoni
numbri ütles üks Anne Veski koduabiline.
- Olete väga sõnakas sõnavõtja, kohati isegi paindumatu, jääte alati enda arvamusele truuks, mis on hea. Kas on aastate lõikes tulnud ette ka juhuseid, et teid on alandatud ja sõimatud oma julgete väljaütlemiste eest? Kuidas need teile mõjunud on?
Olen
piisavalt paksu nahaga, et mitte välja teha taolistest asjadest.
Alati, kui mingit probleemi kajastad, siis tuleb arvestada ka
sellega, et kõigile see ei meeldi.
- Kui te oleksite pääsenud KOVI-i, mis oleks prioriteet number 1 maaelu paremaks muutmisel?
Maaelu
juures tuleks parandada paljud asjad. Number 1 oleks see, et teenused
ja teenindused tuleks tuua maaelanikule koju kätte, aga mitte
koondada ja kärpida, nagu praegusel ajal tehakse. Selline poliitika
olla ei tohiks, et vaesemad ja väiksemad surume nurka ja kärperahaga
täidavad kärpijad oma rahakotte ja tulubaase.
- On teil mõni isiklik soov mida lähenevatelt jõuludelt ootate ja mida võiksite ka lugejaga jagada?
Mida
muud ikka soovida, kui jõulurahu ning üksteise mõistmist. Soovin
sedagi, et talv taeva jääks, sest lumi ja külm mulle ei meeldi.
Olen kevade ja suve armastaja. Eriti meeldib periood maist kuni
jaanideni, kui linnud laulavad ja pimedat aega on väga napilt.
Margit Peterson
********************************************'
Minu järgmiste raamatute illustraatorid teevad usinasti tööd.
Signa Lauk illustreerib mu lasteraamatut PETU LÄHEB KOOLI ja siin on üks visand ta illustratsioonidest:
![]() |
... |
Annika Lainela jõudis just ühele poole mu romaanitriloogia ELU PÄRAST ELU 1. Trevori juhtumi illustreerimisega:
![]() |
... |
Ja mina aina kirjutan, ega väsi.
Olge hoitud!
4. detsember. 2017.a.
Vana-Rääma
Kommentaare ei ole:
Postita kommentaar